![Et par der står og laver havearbejde, hvor en af deres venner står og taler konstant.](https://imgix.familiejournal.dk/2024-07-22/2%2C-nr.-31%2C-2024.jpg?auto=format,compress&fit=crop&crop=faces,entropy&ar=4:3)
Kære Puk
Vores ven opsøger os konstant
– Det sidste, jeg sagde til min far, var: Jeg lover, at jeg kommer til at ride grandprix på Dexter. Jeg skal nok bevise over for dig, at jeg kan, siger Maja Petersen, 23, der i februar, sammen med hesten Dexter, blev udtaget til U25-landsholdet i dressurridning. Noget hun altid har drømt om.
Hun står i stalden i Guldager nær Esbjerg, og er ved at gøre den 13-årige mørkebrune vallak klar til dagens træning. I boksen overfor står hendes anden hest 7-årige Rolex.
– Det er fantastisk, at det er lykkedes, men samtidig er det vildt hårdt, for lige så glad, som jeg er, lige så ondt gør det, at min far ikke er med til at opleve det, siger hun om sin far Christan ’Cesse’, der døde pludseligt i marts 2015.
Majas store passion for heste har hun nemlig altid delt med ham. Han har avlet begge hendes heste og har altid kørt hende land og rige rundt til stævner og til undervisning flere gange om ugen, ligesom han hver eneste eftermiddag stod klar ude på ridebanen på familiegården i Højer for at hjælpe hende.
– Heste var noget, vi havde sammen, noget helt særligt. Det var vores begges drøm, at jeg en dag skulle ride grandprix, så det var kæmpestort, at få lov til, fortæller Maja, der red sit første U25-stævne og fik debut i grandprix til Ecco Cup i Sundeved, hvor hun samlet blev nummer 3.
Læs også: Pernilles hest gav hende livet tilbage.
Efter farens død, var der mange, der spurgte, om hun ville beholde begge sine heste, og om ridningen stadig var hendes første prioritet. Men hun har aldrig været i tvivl. Farens død gjorde kun drømmene og kærligheden til ridesporten endnu større.
– Jeg har det allerbedst, når jeg er herude ved mine heste. Hos dem har jeg fornemmelsen af at være tæt på min far. Når jeg sætter mig op på ryggen af Dexter, så føler jeg, at min far stadig er hos mig, siger Maja, der er sikker på, at hendes far ville være stolt af, hvor langt hun er nået i dag.
– Han ville sige: ”Det er min pige, hende der.” Måske ville han endda knibe en lille tåre, tilføjer Maja, der ikke er i tvivl om, at hendes far stadig følger med.
I dag har Majas mor, Marie, på mange måder overtaget farens plads.
– Min mor har aldrig før været et hestemenneske, men de seneste par år er hun virkelig blevet dygtig og ordner selv staldene på gården. Nu er det hende og jeg, der følges ad, og det har givet os et endnu tættere forhold. Det bedste var at ringe og fortælle min mor, at jeg var blevet udtaget. Hun begyndte bare at græde af glæde, så det var jeg også lige ved, ler Maja.
Og drømmene stopper ikke her.
– Det er selvfølgelig et stort klap på skulderen, men nu skal jeg virkelig til at levere og klare mig godt for at blive udtaget til de forskellige stævner, siger Maja. Hun har et stort ønske om at få lov til at ride i Aachen i Tyskland, ligesom hun drømmer om engang at komme til OL. Men lige meget, hvordan det hele kommer til at gå, er Maja stolt af sig selv.
– Jeg har trænet Dexter, fra den var 4 år. Hvor mange 23-årige har skabt deres helt egen grandprix-hest? Jeg glæder mig allerede til at træne den næste, siger Maja, mens hun kigger over på Rolex, der ivrigt forsøger at bide fat i Dexters dækken, da hun trækker ham igennem stalden og ud mod ridehuset.
– Det kræver lige nogle års træning endnu, siger hun med et smil.
I galleriet herunder kan du se flere billeder af Maja og hendes heste.